Три, четири, пет, шест. - Е, недейте така да бързате, де.
Не ми се иска да сгрешите с парите ми.
Защото ако сбъркате, ще трябва да преместя бизнеса на някое друго място.
Нали не искате това, скъпа? - Не, мем.
Какво ми се хилите, млади човече? Да не би да се познаваме?
Не, мем, но всеки път като видя пари се усмихвам.
И вие, мис, имате също такава прекрасна усмивка.
Искам да си взема парите. - Да закриете сметката ли искате?
Да, мем, искам да я закрия. - Как се казвате?
Джон... Джон Дилинджър.
Всички на място! Това е обир!
Чарли, погрижи се за хранилището! Хари, събери парите от касите.
Внимателно, Хоумър! - Всички да легнат! Бързо!
Като казвам да легнете, разбирам наистина да легнете! Бързо!
Това не ви е заседание на съвета на директорите!
Хайде вътре! - Никой да не нервничи!
Не искам някой да пострада. Ограбва ви бандата на Джон Дилинджър.
Най-добрата. За тези няколко долара, които днес изгубихте,
вие си купихте история, която ще разказвате на внуци и правнуци.
Това може да стане най-добрият момент от живота ви.
Не го правете последен.
ДИЛИНДЖЪР (1973)
Режисьор ДЖОН МИЛИУС
През юни 1933 г. в Канзас Сити
петима от най-добрите ми хора попаднаха на засада при конвоирането
на банковия обирджия Франк Неш към федералния затвор.
И загинаха като кучета в канавката. Аз се заклех да отмъстя за тях.
Г-н Хувър ми каза, че иска да намери тези плъхове и да ги изтреби до крак.
И това ми стана единствена работа.
Чарлс Артър "Красавецът" Флойд.
Джордж "картечарят" Кели.
Лестър "Бейби фейс" Нелсън.
Уилбър Ъндърхил, терориста от три щата.
Големият Джак Клутъс.
И, разбира се, Джон Дилинджър.
Хоумър Ван Метър, Хенри Пирпойнт, Чарли Макли, старецът.
Това е бандата на Дилинджър.
Разбира се, имаше и още, но само тези четиримата останаха живи.
Не можем да приберем Дилинджър. Липсва федерално престъпление.
Значи не заслужава да е тук. Не мога да го застрелям.
Застреляйте Дилинджър, но ще трябва да помислим как да стане законно.
Искаш ли пура, Сам? - Не, и за теб са вредни.
Харесват ми ''Монте Кристо''. Великолепни са.
През цялото време не съм пушил. По половин долар парчето са.
Е, мислех, че не са толкова скъпи.
Знаеш ли кой ми даде тези пури? - Не.
Рей Кефри ми ги даде, просто преди да освободи духа на Канзас Сити.
Беше на рождения ми ден.
И имам намерение да изпушвам по една над трупа на всяко от тези момчета.
Не съм луд, Джони. Към 25-та това беше малка тлъста банка.
Целият окръг беше богат.
Всичко, което през 25-та го имаше, вече го няма, Чарли.
Млъквай, Еди. Платиха ти да караш, нали.
Чарли Маклей е ограбил повече банки, отколкото до сега сте виждали.
Затова млъквай и карай!
Здравейте. Казах ''здравейте''!
Чух го и първия път. - А, чул си го значи, а?
Значи тук работиш, а? - Сигурен съм, че не седя тук
за собствено удоволствие. - Какъв любезен пич.
Кога е затворила банката?
Сигурно като са им свършили парите, не мислиш ли?
Значи всичко е литнало и изчезнало яко дим, а?
Какво искаш да научиш?
Ами, аз съм тук с приятелчета, пък те, моите приятели,
пътуват по щатите и ограбват банки. - Значи тъй, а?
Да. А сега не откриваме и една банка. - Направо ми разби сърцето.
Туй какво е, радиошоу ли?
А по-лошото е, че обиколихме навсякъде тук и ни свърши бензина.
Сега ще напълниш резервоара до откат, разбра ли ме?
Сам си го напълни.
Казах да го напълниш.
И сега какво ще правиш, Хоумър? - Няма да го направя.
Прави нещо! Какво правиш бе? А?
Тоя кучи син е изперкал.
Просто му дай малко пари и да се разкарваме от тук.
Той мисли да го направи.
Във всеки случай не ти искам шибания бензин.
Защо му даде пари, Хоумър? - Плати му и за водата.
Кучи син.
Стъпках го. Разбих му машината за продажба на дъвка.
Как съм се нахъсил, Еди!
На кого мислиш, че приличам, а? - Е, като те гледам...
Фактически на Дъглас Феърбанкс. Сега мога ли да си получа питието?
Те не обслужват индианци. Каза, че си индианка.
Да, ама само наполовина. От страна на поркането, другата половина е френска.
Ей, ти!
За кой се мислиш, а? - Защо?
Аз съм Дъглас Феърбанкс. Нали тъй ме нарече? Е, аз съм.
Добре де. Ти си Дъглас Феърбанкс.
Като не знаеш кой съм, какви ги плещиш, по дяволите?
Слушай, приятел. Да не би да ти се иска нещо, а?
Все още мисля, че си Дъглас Феърбанкс. - Кой?
Дъглас Феърбанкс. - Грешка!
Аз съм Джон Дилинджър! - Ама разбира се.
Застани тук. Никой да не мърда! Аз съм Джон Дилинджър!
А сега застанете тук и сложете парите си на бара!
Напред! Насам!
Нали знаете, че не обичам да чакам дълго. Напред, госпожо! Елате тук!
Слагайте тук! А сега на пода. - Искаш ли и аз да легна?
Млъквай! Защо не млъкнеш, а?
Как се казваш? - Били, Били Фришът.
Идваш с мен, Били. - Разбира се.
Ела тук! Ела тук и събери парите от бара.
Край. Видяхте ми лицето, а, кучи синове.
Трябва да запомните това лице. Аз съм Джон Дилинджър!
Утре ще го търсите във вестниците и ще четете за мен.
Длъжни сте да запомните това лице. Аз съм Джон Дилинджър!
И бих искал никога да не го забравяте.
Дай тук тези пари.
Благодаря.
Това е Хари Пиърпойнт. Хоумър Ван Метър.
Чарли Маклий. А това е Еди. Шофьорът ни.
Крадци и убийци. Чувала ли си за тях?
Разбира се! - Това е Били Фришът. Тя е индианка.
Никога не й давайте да пие.
Това е първото.
Дъглас Феърбанкс, а?
Сега си с мен. Ясно ли е?
Ясно? - Да.
Хубави крака има тази индианка.
И на мен ми харесаха. - Пък на мен ми е все тая как изглежда.
Джон избира проститутките от улицата и след туй ги влачи тук.
Не ми дреме коя е. Просто не ми харесва.
Лесно ти е да го кажеш. Като си имаш Мари.
Тоя какво си позволява, а?
Аз ограбвам банки. А ти?
Дилинджър се прави на глупак с тази курва. Позира като филмова звезда.
Не се доверявам на онези, които изглупяват заради жени.
Той е глупак от любов. Раздаващият има ръка.
Не ми трябва евтино лайно като теб, курво.
Не ме наричай така. - И никога не гледай надолу,
ако нещо ти харесва. Проституцията е най-старата професия на света.
Проститутките са преди обирджиите на банки.
Не е срамно да правиш каквото и да е, стига да получиш правилна цена.
Не прави това. - Не ми викай така.
Курва ли?
Кучка!
Чатна ли какво искам да кажа? А?
Никаква дисциплина... И всичко му е позволено. А на мен това не ми харесва.
Един прекрасен ден курвите ще го вкарат в гроба. Те винаги така правят.
СЕВЕРНО МИСУРИ 1933 г.
Джон Дилинджър беше все още под моя юрисдикция.
Бих искал по-бързо да го пипна, но имаше още много други
във федералния списък и най-напред трябваше да бъдат хванати те.
Един от тях беше Уилбър Ъндърхил, известен и като терористът на 3 щата.
Той трябваше да се жени в Илинойс същата вечер
и да изкара медения си месец, криейки се в една забутана ферма.
Но беше обкръжен от полицията на щата и федералните агенти.
Пристигнах със закъснение, но възнамерявах
лично да му предам моя сватбен подарък.
Здрасти, Сам. - Сър.
Кога го видяхте за последно?
Ами, преди час простреля двама полицаи, тогава.
За 15 минути го засипахме с около 2000 куршума.
А момичето? - И тя е там.
Тя също е мъртва.
Жилетката.
Какво? - Жилетката. Дай ми жилетката.
Ръкавиците.
Пистолетите.
Сега искам да си запаля пурата.
Ей, Уили, хайде! Давай да позяпаме!
Добре, шефе. - О, Господи. Вижте я.
Най-смелата постъпка, която бях виждал до сега.
Това са черва. Просто черва. - Как е станало?
Той го е направил, за да не я остави. - Още един на сметката ви, г-н Първис.
Още едно перо на шапката на Хувър. - Още един скалп.
Пурата ми угасна.
Е, ако нещо не се обърка,
във вторник през нощта ще сме в Тусон.
Запазете стаи в един хотел, но на различни етажи.
Бил ще дойде един час по-късно, а останалите на другия ден.
Не бива да сме заедно, а да изглежда като конференция. Какво й има?
Не иска да ходи. Иска да се върне при мама в индианския резерват.
Какво й става, дявол я взел? Това е всичко, което искам да знам.
Били. Били, погледни ме.
Хайде. Погледни Хари.
Какво, да се дърлим ли искаш? А?
Или да се дърля с Мери. - Защото не иска да върви.
Джон знае ли за това? - Не.
Е, аз и не искам да му казвам.
Е, хайде, марш от тук. Трябва да ограбя една банка. Как изглеждам?
О, великолепен си.
Нали ще внимаваш, Хари?
И се разкарваме от тук.
И бързичко се измитаме.
Да го направим!
Ей, Били, чакай ме!
Изчакай, каквото и да стане.
Господи! Имаме проблем. - Спокойно, Еди. Всички ще се върнат.
Задръж, Еди!
Господи, Хари, изчезваме. - Дявол да го вземе!
Хайде, Еди. - Карай. Напред.
Дявол да го вземе! - Джони!
Хайде! Чарли е ранен!
Аз съм наред. - Всичко е наред.
Стойте! Обади се на полицията! Някой да извика полицията!
Ей, спокойно. Еди, внимателно!
Еди, махаме се от тук, ти, тъп кучи сине!
Хайде, Хари!
Залегни! Залегни!
Тръгваме, Джони! Забрави за него!
Джони!
Първият, когото Дилинджър уби на изток от Чикаго,
бе охрана на банка, казваше се О'Майли,
и от тогава за него нямаше връщане назад.
Бандата му се раздели и отиде на запад, ближейки раните си.
Те все още не бяха извършили федерално престъпление.
Но още тогава аз знаех, че рано или късно ще го пипна. Имах време.
Времето беше едно и също, но от него аз имах предостатъчно.
Когато ме погребете, Джони,
ми напишете името.
Не искам...
да си ида без име.
Куршумът мина право през корема, Чарли.
Повреди и костите, което е много опасно.
Не искам да си ида без име.
Добре де, само че ще поживееш още.
Няма да надписвам този гроб, защото Чарли Маклий беше известен.
Името му е като това на...
Буч Касиди, Сам Бас,
Коул Янгър, Джеси Джеймс.
Ако надпиша този гроб
на името на стария простак, ще дойде ден, когато те ще изровят
старите кокали на Чарли и ще ги продават на туристите.
Затова и този гроб ще остане без надпис.
Той беше просто един възрастен човек,
самотник... а сега вече е в гроба.
Амин.
Следващият голям удар направих в Мемфис.
Джордж "картечаря" Кели.
Малкият мошеник и обирач на банки, който придобиваше
все по-голяма известност. Но този път той сам се прецака.
Той беше важен за мен, защото името му беше известно на всички.
Макар и да не го заслужаваше. И което бе още по-важно –
този ден той ни извоюва име, което стана част от езика.
Не правете това! Моля ви, не стреляйте, Джи-мен! Моля ви, не стреляйте в мен!
Ти ли си Джордж Кели? - Да, аз съм Кели. Моля ви!
Не правете това, Джи-мен! - Първис, ФБР.
Джи-мен, а?
Харесва ми. Държавен човек.
Ще се хареса и на г-н Хувър.
Джи-мен.
Огледа ли всичко тук? - Къде?
За мен това е една пустиня.
Не, онзи град там.
Там на хоризонта. Вдясно, това е Мексико.
Мексико...
засега ще почака. - Да.
Цял живот съм искал да обирам банки.
Да нося оръжие и да си слагам маска. А сега, когато това стана,
ми се иска да стана най-добрия такъв за всички времена.
И разбира се съм щастлив.
Това ли е, което искаше и като малък? - Да.
Приятелите ми искаха да са пожарникари или фермери,
или полицаи, или нещо от този род. Но не и аз. Аз исках да грабя и крада.
Искал си и лицето ти да виси във всяка пощенска станция.
Разбира се.
Заедно го направихме, а Били тръгна по пътя надолу. Взехме им 70 000 долара.
Направи каквото искаше, Джони.
Всички пътища водят към Гуадалахара.
А остатъка от живота си ще изживея като фараон.
Не, няма да го направя.
Да. И какво ще кажат приятелчетата ти, а?
Обичам те, малката!
И ти ме обичаш, нали?
Никой не те обича повече, което е забавно, но е така.
Големият Джейк Клутъс, похитител и убиец,
избяга от бандата на Баркър.
Имаше университетска степен и играеше футбол.
Той беше един от най-ужасните убийци на своето време.
Знаех, че никога няма да го пипна жив.
И въобще не мислех да го правя.
ФБР
А сега ще ви направя снимка. Не, не искам да ми се хилите. Окей?
А сега, внимание!
Добре стана. Колекционирам си ги.
Хубаво място. Страхотно парти. Прекрасни хора.
Е, и какво ще кажете, амигос? Ай-я-я-яй, нали?
Джентълмени, и аз като вас срещнах една истинска перла.
Тя пее със златното сомбреро. - Здравей, перло.
Здравей. - Шоу бизнес, а?
Обзалагам се, че животът ти е бляскав.
Това е Арт Лонг. - Здравейте.
А това е Сам Филипс. - Здрасти.
Понякога въртя бизнес и с тях. О, моля за извинения.
Това са жените им – Трикси и Ейнджъл. - Струва ми се, че приличате
на Дилинджър, господин Лонг. Някой казвал ли ви го е някога?
О, не, нима имате предвид Джон Дилинджър, престъпника?
Някои смятат, че приличам на Дъглас Феърбанкс.
Дилинджър ми харесва повече.
Той наистина му прилича. Казвал съм му го хиляди пъти.
Джони, знаеш, че Чарли и Еди си отидоха.
Може би ще имаме нужда и от още някого.
Не видях банка, която ние тримата да не можем да оберем, как мислиш?
Сигурно си забравил за драсканиците във вестниците.
Прав си. - Значи казваш, че си изкарал законно
100 долара за туй, че си им занесъл куфарите до хотела, а?
И бяха бая тежки, нали?
И това са онези момчета, които стоят там, уверен ли си?
И така, комбинацията от пичовете, стоящи там...
и бляскавите им коли,
в момичешкото въображение означава, че са престъпници.
Защо говорите така? - Свестните хора не живеят така добре.
Сега ти отиваш ето там и ще огледаш всичко отблизо.
Добре ли ги огледа, а? - Толкова отблизо, колкото и вас.
Той ли е? - Не.
О, Господи!
Тази песен ми харесва.
Окей, не ме гледай така.
Искаш ли да потанцуваш? - А ти можеш ли?
Разбира се, горе-долу.
Това е 12-ти калибър, г-н Дилинджър.
Аз съм Големия Джим Уолърд. Убил съм 35 човека
и не бих възразил, ако ти би бил 36-тия.
Така че да тръгваме, синко.
Сейнт Пол, бейби. Сейнт Пол.
КРАУН ПОЙНТ, ИНДИАНА АРЕСТ НА ОКРЪГ ЛЕЙК, 1933 г.
Това там той ли е?
Мисля, че е във втората кола.
Оръжие в готовност!
Защо си без шапка? В обща килия ли ще бъдеш?
Някой ми открадна шапката. - Какво мислиш за президента, Джони?
Харесва ми. Също и новата национална стратегия.
Особено помощта за банките в последно време.
А националната сигурност? - Е... това може да срине страната.
Ако хората искат пари, трябва да работят.
Ти ли уби полицай О'Майли? - Никога и никого не съм убивал.
Само крада пари. - Знае се, че носиш оръжие и го ползваш.
Е, това си е опасна работа. - Какво мислиш за този затвор?
Ами, това е едно добро място. Приятни хора...
Обаче не смятам да се заседявам тук дълго. Това е безполезен опит.
Ще повторите ли? - Това е безполезен опит.
Какво мислите за кмета? - Харесвам го.
Също и началникът на полицията. Тук сме, за да станем по-добри, нали?
Сложете ръка на рамото на г-н Ъстъл.
Втората колонка е пак за нас.
"Шефът на северозападния отдел на ФБР Мелвин Първис
е заявил, че ще приберат "Красавеца" Флойд до месеци.
Одобряват тексаския рейнджър за убийството на Бони и Клайд.
Напомни ми да му пратя кутия с пури. - Вече го направи.
Нали знаеш, че тази работа не е добра. Това въобще не е добре.
Какво имаш предвид? - Подразбирам, че този гнилоч –
Дилинджър, е във всички заглавия. Благодаря ти, Дан.
А за нас пишат във втората колонка. Това трябва да се промени.
Направи повече изявления за пресата. Говорете с хората.
Говорете на обществеността кои сме.
Говорете за всичко, а не само за ловът на тези плъхове.
Това е всичко, което искам да направя. А точно това иска и директорът.
Е, не искам да клеветя Дж. Едгар,
но той никога не е бил човек, ценящ общественото мнение.
Ей, момче! Момче! Да, ти.
На какво играете? - На ченгета и разбойници.
А ти какъв си – ченге или разбойник? - Разбойник.
О, защото разбойниците не плащат. Обзалагам се, че баща ти те е светнал.
Аз нямам баща. - Съжалявам да го чуя.
Всяко дете трябва да има баща.
Знаеш ли кой съм аз? - Не.
Ама наистина ли не знаеш кой съм? - Не.
Аз съм Мелвин Първис, джи-мен. - Не знам какво е това.
Искаш ли да ми видиш значката? Обзалагам се, че искаш
да видиш пищова ми. - Да.
Трябва да го изпразня. Не че ти нямам доверие, а да не стане някой сакатлък,
защото тогава винаги ще си мисля за теб, когато видя малко момче.
Вие имате ли малки момчета? - Не, сър. Ти ми харесваш.
Аз също си нямам никого. На, дръж.
Какво чувстваш, а? - Тежичък е.
Като пораснеш, няма да го чувстваш тежък. Искаш ли да имаш такъв, а?
Може и значка да имаш. - Не искам да съм джи-мен.
Че защо? - Ще трябва да ходя на училище,
за да стана такъв. - Значи окей, тръгваш на училище!
Джон Дилинджър не е ходил на училище. - Джон Дилинджър е в затвора!
Здравейте, момчета.
Отваряй, приятел. - Не може да бъде...
Да не би да искаш мозъкът ти да се разлети, а? Дай чифтето насам.
Ебаваш ли се, ще те прострелям в шията.
Отваряй! Не ме гледай! Отваряй!
Дръпни се назад! - Откъде взе това, а?
От моя адвокат. Защо мислиш ми е нужен адвокат? Кой от вас е женен?
Аз. - Окей, влизай. Ти оставаш.
Сам си го яж това. Тръгваме.
Идваш ли с нас, Джейк? - Не, изморих се вече.
Окей.
Каква вечер, г-н Дилинджър. - Здравей. Как се казваш?
Рид Янгблъд.
За убийство ли си тук, а? - Да, сър.
И кого уби, Рид? - Жена ми и продавачът на библии.
Хванах ги на местопрестъплението.
Изкарай го!
Избяга. Кучият му син го направи. - Огромно доверие ти имаме, Джони.
Джони, отвори панделата! - Вземи ме с теб, Дилинджър!
Бягай, малкия!
Ключовете. - Окей. Гаражът.
Няма да стрелят по мен и ще минете, но момчетата от националната гвардия
не са на мое подчинение. - Не се тревожи за това, началство,
те ще трябва да видят как бягам. Махни се оттам. Ела тук!
Излизай от там! - Вие какво, не виждате ли, че съм зает?
Или пък нямате чувство за мярка. - По-добре се разкарай от тук, кашавар.
Виждал съм ви във вестника. Вие сте той!
Коя е най-бързата кола тук? - Колата на г-н Дръбс е най-бърза,
но фордът на г-н Гривъс е по-мощен на баир.
Ще взема колата на шерифа. - Правилен избор!
Той ми е приятел. Започвай да оправяш колелото, преди да съм те пречукал.
Да, сър. - Почакай там, началство.
Вие, тримата!
Искам да излезете отвън и да отворите вратата на гаража.
Тръгваме след 2 минути. Искам всички да внимавате много.
Ако нещо се обърка, ще накълцам на спагети това ваше началство.
Ясен ли съм? - Да, сър.
Та-та-та.
Момчета, искам добър старт. А също и го дайте малко по-спортно.
А сега вече никой и не мисли да бърза. В колата ще има невинни хора.
Но ще хванем Дилинджър. Гаранция. Трябва да се успокоите!
Да сте спокойни, чувате ли ме! Защото сега ще го окошарим!
Тръгваме!
Спри тук! Искам да вляза в тази банка.
Никога не съм виждал толкова нагъл човек!
Дай назад в тази пресечка.
Внимание!
Дами и господа, с каквото и да се занимавате, спрете!
Това е обир.
Аз съм Джон Дилинджър, с последен гастрол на излизане от затвора ви.
Запазете спокойствие. Не правете нещо, за което може да съжалявате.
Това е един велик ден в живота ви. Не го правете последен.
Напълни торбата, дете!
Знаеш ли колко можеш да получиш за това, Янгблъд?
Аз и тъй съм си съден за убийство. Може и аз да стана толкова известен.
Давай бавно по пътя, разбра ли? Да не мислиш да ни прецакаш?
30 или 40 мили в час е твърде бързо.
Онова, което имам сега е време. А време имам много.
Депресия ли? От мен никога няма да го чуете.
Какво смяташ да правиш? - Да ги разделя. Тук се разделяме.
Защо ще ги делиш?
И тъй, за мен оставям повече, защото... имам повече опит.
Рид ще получи повече, защото беше на позиция.
А вие, момчета, затуй, че направихте всичко добре, ще получите по 300.
Да не си изперкал! - Никога не съм виждал такава наглост.
Мислиш ли, че ще взема тези пари? - Извинявай, приятел.
Бих ги разделил по-добре, но нямам време.
Аз не съм глупак. - Значи ще вземеш тези пари?
Аз карах колата!
Е, сега сме в депресия...
Много е трудно. - Да, трудни времена са.
Трудни времена. - Трудни времена.
Рид, бих те взел, но не си професионалист.
Разбирам, г-н Дилинджър. - Нищо, ще напреднеш.
Ще ти пиша понякога на Рождество. - Окей.
Няма да доживее до рождеството. - Надявам се, че знае какво прави.
А ти какво, а? Искаш да се върнеш с нас ли?
Ще попаднеш в килията на смъртниците.
Г-н Дилинджър!
Не искам да умирам. Искам да умра с вас, г-н Дилинджър!
Искам да стана разбойник, като вас, г-н Дилинджър!
Не бих искала да съм там, когато те хванат.
Обещай, че когато те настигнат, аз няма да съм там.
Те няма да ме хванат.
Не искам да гледам това.
Не искам да го гледам, Джони.
Те никога няма да ме хванат.
Аз може и да не живея вечно, но бих бил идиот, ако не опитам.
Ало, Мелвин? - Да. Здравей.
Джон Дилинджър е. - Е, как е, Джони?
Винаги съм си мислел...
Е, винаги съм си мислел, че ние с теб трябваше да пообщуваме.
Добре, добре. Винаги ми е приятно да те чуя.
Разбирам това... Разбирам, че сте тук, за да ми предявите обвинение...
в кражба на кола, с пресичане границата на щата, така ли е?
Това е нарушение на федералния закон. - Правилно, малкия.
Нищо особено за човек с твоите способности.
Хареса ли ти бягството ми? - Хареса ми, Джони.
Да! Беше великолепно, нали? - Отдавна търсех такъв повод.
Ти ми даде този шанс... - И колко твои хора ме преследват сега?
Двама, Джони. Две добри момчета. - Ти и Дж. Едгар Хувър, а?
Правилно, малкия.
Прекрасно. Просто е прекрасно, Мелвин. Харесват ми самоуверените хора.
Звънкай, когато поискаш.
Беше ми приятно да си побъбрим. - Можеш да промениш обвинението
както си поискаш, малкия.
Бай!
Кучият му син.
Какво ти награчи?
Кой? - Мелвин Първис.
Повече никога не произнасяй това име.
Здравей, тате. - Здрасти, Джони.
Как си? - Горе-долу.
Тате, това е Били. - Много ми е приятно, Били.
Джони, никога не съм можел да разбера какво точно правиш.
И все още си мисля, че е неправилно да се нарушава закона.
Но сега времената са такива, че много хора мислят като теб.
Добре си си дошъл в къщи, синко.
МАЛКАТА БОХЕМИЯ
Мисля, че са те, Рид. - Пич, ама това е страхотна кола.
Здрасти, Били.
Здравей, Хари. - Прекрасен ден.
Рид! - Дилинджър, как си?
Как е живота?
Джон, мислех, че няма да пристигнете. - Всички ли са тук?
Радвам се да ви видя, мис Били. - Как си, Рид?
Окей, всички са тук. Какво имаме?
О, какво имаме тук? Какво имаме, Хоумър, пиленце ли?
Не знам. Донесохме картофена салата. - Здравей, Хоумър.
Здрасти, Мери.
Мери, позволете да Ви целуна.
О, забравих, двама г-да искаха да те видят. Джон Дилинджър...
Чък Флойд. Приятно ми е да се запознаем, г-н Дилинджър.
И на мен също, Флойд. Винаги съм ти бил голям фен.
Е, вие също не сте новобранец.
Какво те изрита от Къксънските хълмове, Флойд?
Много неща. Притиснаха хората ми и времената станаха тежки.
След туй дойдоха Бони и Клайд и стана опасно за всички ни.
Те бяха като бесни кучета.
Не ми беше жал за тях. - Хубаво.
Малките крадци идват и объркват всичко.
Може би ще свършите с взаимните любезности.
За да си пообясним няколко неща.
Лестър Нелсън – Джон Дилинджър.
Нелсън. Бейби Фейс Нелсън, нали? (Бебешкото лице)
Не ми харесва да ме наричат така.
Окей, ще се опитам да не го забравя. - А сега, първо,
ако ще трябва да си сътрудничим, искам всички да ме слушат.
И не обичам да ми заповядват. - Това е бандата на г-н Дилинджър.
Той не ми е шеф. Имам си мой начин за обиране на банки.
Влизам, убивам всички и излизам с парите.
Всичко е просто. И работи много добре. Ако не ви харесва, вземете си друг.
Каза ли всичко, което искаше?
Нека идем настрани и си поговорим за това.
Всичко, което искаш, бос. - Лестър.
Млъкни!
Рид.
Опитай пилето.
Има още едно нещо, което е трябвало да проумееш, малкия.
Искаше да ме убиеш ли?
Искаше да ме убиеш, боклук? Но ти не можеш да ме убиеш, кретен!
Ставай! Ставай! - Престани!
Ставай!
Кретен! - Остави ме на мира!
Ти, малък страхопъзльо! Аз съм безсмъртен бе, кретен!
На. Вземи, боклук такъв. Вземай!
Натисни спусъка! Не можеш да го направиш!
Ти не можеш да го направиш!
Аз съм безсмъртен, а ти си боклук! Аз съм Дилинджър!
Хайде, Хари! Тръгваме! - Кой пусна алармата?
Кой пусна алармата?
Ще убия оня, който го направи! Все ми е едно, ще убия теб... или теб.
Ей сега ще го направя. - Ей, отвън е закона.
Къде? Къде? Махни се от пътя ми!
Направих го! Направих го!
Благодаря. Благодаря.
Ей, какво би поискала, ако имах всичките пари на света, а?
Няма нищо, което да искам, Джони.
Освен ако е възможно... - Кое да е възможно?
Да отидем и пак да потанцуваме с теб. Да, това точно бих искала.
Окей. Ако това е, което искаш, то значи ще го имаш.
Ще отидем в Чикаго и ще потанцуваме в клуб "Фламинго" довечера. Да.
Ама ти не можеш да ходиш в Чикаго. - Щом мога да ограбя банка там,
значи ще мога и да потанцувам с момичето си. Мога ли или не, а?
Отлично. Благодаря.
Искам да се възползвам от случая и да вдигна наздравица
за най-красивата жена на света.
Наред ли е всичко, скъпи? - Всичко е прекрасно, мила.
Когато пия бързо шампанското ми се замайва главата.
От мехурчетата ще да е.
Гарсон! Гарсон!
Мисля, че трябваше да имаме печено агнешко бутче.
Това е най-скъпото нещо в менюто.
За далечната маса, ето там.
Бутилка вино.
Сладката ми.
Ваш приятел Ви изказва почитанията си, господине.
''В присъствието на годеницата ми пийте шампанско и се наслаждавайте
на вечерта. Следващата ни среща ще бъде последна. Мелвин Първис.''
Махни това! - Но, г-не...
Махни това от тук!
Знаех, че рано или късно ще допуснат грешка.
И това стана в Мейсън Сити, Айова.
Съобразителният местен шериф разпозна Хоумър Ван Метър
зад волана на колата, спряна до банката.
Те бяха въоръжени и готови само за няколко минути.
Това е бронежилетка, некадърници!
На покрива. На покрива. В капан сме.
Хайде, малкия!
Махаме се! Махаме се! Те са навсякъде! На покрива! На покрива!
Отзад, Хари! Отзад!
Господи, помогни ни! Какво сме се скупчили тук, а?
Давай по-бързо! Влизайте в проклетата кола!
Хайде! Няма да ме хванете!
Хайде! Хайде!
Дай колата тук! Да вървим! - Аз ще ви прикривам!
Сядай в колата! Трябва да направя нещо за теб.
Получихте си парите. Какво искате още, а?
Дилинджър! Махаме се!
Ще ти помогна, момче!
Внимавай, Джони!
Разкарай го тоя!
О, Боже! - Всичко ще се оправи, момче.
Джони? Добре ли си? - Утре ще ти извикаме доктор.
Ранен е в корема.
Всичко е наред.
Що за шибано лайняно място е това, а?
Няма ли тук място, където да може да си поспи човек, а?
Богатите му копеленца.
Господи...
Сега вече можех да ги хвана тези плъхове.
Те дойдоха измъчени в Мейсън Сити. Бяха изморени, измъчени и разбити.
И най-накрая аз получих шанса за онова, за което си бях мечтал:
"Красавецът" Флойд, "Бейби фейс" Нелсън, Ван Медър,
Пирпойнт и Джон Дилинджър, всички с един удар.
Не се обърнах към местните власти. Как бих могъл да пропусна такъв шанс.
Беше наша работа и ничия друга. Така искаше г-н Хувър.
Два пъти се проваляхме и даже потрошихме една кола.
Но на разсъмване бяхме на мястото.
Този път обаче знаех, че ще пипна това момче.
О, Боже!
По дяволите, пак припадна. - Ако почне пак да крещи така,
онези ще извикат полицията. - И какво ми предлагаш?
Да го убия ли! - О, Боже. Не можете да го направите.
Оставете го на мира. Той заслужава този шанс.
Трябва да дадем на момчето шанс.
Е, добре. Аз и още четирима сме на главния вход.
Сам, ти си на противоположната страна. Нед, ти ни вардиш тила.
Придвижваме се бавно. Сега всички знаем кой ни трябва.
Чакаме да съмне. Искам да се разпознаваме един друг.
Иначе може да се изпозастреляме. Хайде да отидем и да ги приберем.
Кой се движи там, по дяволите? - Кой е там?
Замириса на пържено!
Вторият прозорец по-нататък.
Проклятие!
Млъкнете, дявол ви взел!
Тук, Джордж. Дай ми друг пълнител.
Махаме се от тук. Ще се срещнем в Канзас Сити.
Хари, трябва ми помощ за този прозорец!
Къде е този шибан "Красавец"? - Донесох патрони. Хайде!
В моя останаха само три.
Хоумър, първия етаж.
Слизайте! Слизайте!
Хайде! Давай!
По дяволите! Опаковани са. Дай ми това.
Пробвай още веднъж, кучи сине.
Дръж се. Дръж се за мен, бейби. Кучият му син...
Има четирима зад купчината с дърва. - Кракът ми!
Куршумът е засегнал палеца на крака. - И това ли е всичко?
Трябва ми помощ тук!
Трябва да изчезваш, Джони! Разкарай се от тук!
Ще се върна за теб. - Не си длъжен да го казваш.
Ще се върна за теб. - Както кажеш.
Ела насам.
Патрони. Някой има ли патрони?
Съжалявам, момче.
Ето ви за това, джи-мени.
Сядайте! Нелсън, махаме се! Хоумър, давай от тук!
Помогни ми!
Давай, Джони. Бягай! Бягай!
С лице към стената. И никакви движения повече.
Нищо не разбирам. Мислех, че всичките са милионери.
Момичето на Дилинджър. - Нима не виждате,
че дамата е ранена в крака? Подръж, Коули.
Сложете си ръката тук.
Никога няма да го хванете.
А, ще го хванем и още как.
Господи, опитай да спреш кръвта.
Спри кръвта. Чувствам костта.
Счупена е.
Можеш ли му затвори плювалника? - Ти си затвори твоя, плъх такъв,
или ще ти отнеса шибаната глава.
Никога не ми е било толкова кофти. Трябва да стигна до Канзас Сити.
Мери. Мери. О, Мери.
Какво е това? Какво е това там?
Излизам. Излизам.
Не стреляйте! Не стреляйте! Аз съм ранен.
Мери!
Хари!
Кучи син!
Мамка му. Днес нещо не ми върви.
О, толкова си груб.
Не. Не, не трябва.
Никога и на никого не съм позволявала. - Още една целувка.
Гади ми се от теб, Лерой. Тръгвам си, Лерой.
Това не мога да го понеса. Сбъркала съм.
Ни звук, Лерой!
А сега запали това нещо и да видим колко бързо може да върви.
Как сте, мем?
Нещо се обърках. Не мога да намеря главната улица. А съм и малко гладен.
Трябва ми храна и за онзи тъпанар, който седи отзад.
Ще ви заплатя за това.
Вие сте един от тях, нали?
Да, мем.
А колата, мем?
По дяволите, момче, не е карана от 29-та.
Не искам проблеми.
Влизай, момче.
Бола-бола.
Играл ли си футбол, Лерой? - Разбира се.
В университета. - О, това е добре. Хубаво.
Като какъв? - Краен. Краен ляв.
Наистина ли? Аз съм играл и в центъра.
Нима? За кого? - За щатския затвор.
Не изглеждаш достатъчно голям, за да играеш в центъра.
Достатъчно голям бях. За това можеш да не се безпокоиш. Ти карай.
Ей, Лерой, а ти чувал ли си някога вица за бръснарницата?
Подай си брадата, ще я обръснем сега, ако ли не, ще ти оправим тиквата. Ура!
Вече сме в Уисконсин.
Какво има? - Бензин. Трябва ни бензин.
Датчикът трябваше да покаже.
Ще е по-добре да си прав, малък кучи сине.
Сухо е. Сухо като в Сахара. Нещо му е станало на датчика.
Не лъжи. Разкарай си задника от тук. - Провери си сам.
Ах ти, кучи сине. Кучият му син!
О, Боже, днес не ми върви.
Стадо проклети фермери.
Кучият му син! Помощ! Трябва ми помощ!
Някой да ми помогне!
По дяволите.
Е, днес не ми върви.
Простреляха ми белия дроб. Има ли тук доктор? Моля ви?
Моля ви?
Ще ви трябва ли библията?
Грешил съм.
Бях грешник, но това ми харесваше.
И убивах хора, но мръсните кучи синове си го заслужаваха.
Независимо как ще се изразя,
вече е късно за каквато и да било библия.
Все едно, благодаря ви, мем.
Ето го.
Стой!
Прицели се!
Огън!
Как си "Красавецо" Флойд?
Аз съм Чарлс Артур Флойд.
И си момче от Канзас Сити.
Никога не съм бил там. Заклевам се.
Не трябва да лъжеш, когато си толкова близо до Създателя.
А ти, ти би трябвало да си Първис. - Точно така.
Гордея се, Първис, че беше ти.
Първокласният федерален агент Мелвин Първис ликвидира
обирджиите в Малката Бохемия като индианец на лов.
"Бейби фейс" Нелсън, "Красавецът" Флойд, Хари Пирпойнт.
Но къде ли е босът им, общественият враг номер едно,
Джон Дилинджър? Джон Дилинджър, както се предполага...
Джони!
Удобно ли ви е? - Да, да. Всичко е наред.
Казвам се Ана Сейдж. Аз съм проститутка. Мадам.
Аз управлявам този публичен дом. Вероятно вече знаете за това, нали?
Ана, това няма значение. Искате ли плодов сладолед?
Не, благодаря. - Плодовият сладолед освежава.
Не, благодаря. - Продължавайте.
Аз съм чужденка. И имам криминално досие.
Управлявам добра къща. Сред моите клиенти има доста официални лица.
Бих могла много да разкажа за тях, ако се опитат да ме депортират.
Никой няма да иска да го направи, ако ми помогнете. Продължавайте.
Преди около месец,
почти месец,
а може би и повече, един мъж се настани при мен,
в един от апартаментите ми. Понякога пускам гости.
Каза, че се казва Джон Лоурънс и че работи в чикагския търговски отдел.
И се криел от жена си, с която бил в развод.
Искала да получи от него издръжка. Те всичките така казват.
А всъщност искат да се възползват от момичетата ми.
Казвате, че това е станало преди месец? - Приблизително около месец. Да.
Той се движеше с Поли.
А тя, Поли Хамилтън, е от новите ми момичета.
Поли ли? - Казваше, че му приличала на индианка.
На индианка? - Това е тъпо.
Тя си е най-обикновено момиче. - Индианка.
Нещо друго? - Щял да ни вкара в киното, и двете.
Тогава чак разпознах в него...
Джон Дилинджър. Виждала съм го в пресата.
Разпознах го, независимо от косата и мустаците.
Попитах го. - И той ви е отговорил, че е Дилинджър?
Той е добър мъж.
Не вярвам, че някога е могъл да убие някого. Просто не би могъл.
Нали няма да му навредите и ще му помогнете?
Разбира се, че няма. Даже с него доста се сближихме по този трънлив път.
Няма да му навредите, нали? Моля ви, не го правете.
Не бих искала да му навредя. И не бих го направила,
ако не бях в това положение. Разбирате ме, нали?
Разбира се, разбира се.
Той обича да ходи на кино.
Сигурна ли сте, че не обичате сладолед?
Мисля да си взема от червения. Ако ме накапе по роклята,
няма да личи толкова.
Червеното ви отива. Страхотно пасва на косата ви.
Дават една манхатънска мелодрама с Кларк Гейбъл в главната роля.
Остават около 25 минути. - Добре.
Искам да изгледам края. Два.
Не ми харесват онези типове с шапките. - Както са се облекли ли?
Погледни ме. Управлявам това място от 25-та.
Познавам тези шапки. Звъни в полицията.
Не се месете! ФБР. Само се успокойте. Няма за какво да се тревожите.
Мъжете са федерални агенти, като мен.
Ще стреляте ли? - Никой няма да пострада.
Това е Мелвин Първис. - Има ли още някой?
Дръжте се естествено.
Свържете се с Хувър във Вашингтон. Кажете му, че имаме причина
да предполагаме, че Дилинджър е в кино "Биограф"
и че ще предприема съответните действия
без помощта на местната полиция. Така ще е изцяло наш.
Ще се опитаме да го пипнем в киното или навън
и ще гледаме да не пострада някой от другите зрители.
Кажете му, че този път твърдо съм решил да го прибера.
Така, момчета. Ето какво. Някои от вас още са били в юридическия факултет,
когато започнах тази работа. Хайде да го направим
и да го направим като хората. Само пистолети.
Тук не можем да го приберем. Твърде много хора има.
Но когато тръгне да излиза, ще бъде с жена, облечена в червено.
Като получа потвърждение, че е той, ще си запаля пурата.
Жена в червено и пурата запалена, значи този човек е нашият.
Помнете, чакайте да си запаля пурата. Ясен ли съм?
Джони!
Какво става тук?
Разотивайте се! Разотивайте се!
Ана Сейдж е била депортирана в Румъния през 1935
и никога повече не се е връщала в Съединените Щати.
Били Фришът и сестрата на Джон Дилинджър
са гастролирали по цялата страна с шоуто "Такса за престъпление".
Умряла е като стара мома в индиански резерват през 1969.
Мелвин Първис напуснал ФБР след залавянето на Дилинджър
и започнал частен бизнес. Застрелял се през 1961
със същия пистолет, с който е застрелял и Дилинджър.
Силуетът на Джон Дилинджър сега се използва като бойна мишена за ФБР.
BG.SUB by: The PathoLoGiCal ® ~ subsunacs.net ~ 2012 ~
Редакция и тайминг Nikred
Дилинджър беше плъх и може да се брои за успех,
че сме се избавили от него, и няма да дам права на Холивуд
да идеализира (е, сега вече може) този тип романтични лъжи,
което може да вкара младите в заблуда
по всяко време. А това определено не бих искал.